AZ ELŐZŐ RÉSZBŐL
-Őrjítő, nem igaz? -Hahó!
Az a hang a fejedben.
Hajthatatlan, folyton elégedetlenkedik.
Mi ez?
Layla.
-Uramisten, hát élsz? -Ja, igen.
Ennyi? Hónapok óta próbállak elérni.
A testem fel akar kelni, hogy járkáljon.
Én meg nem is tudok róla, amíg fel nem ébredek. Valahol.
Furcsa, mi?
Erősen ajánlom, hogy add vissza.
Vedd csak el!
Furcsa. Bocsánat, de…
Nem kérem még egyszer.
Jézus!
Nem halsz meg.
Megmentem magunkat.
Ne!
Itt vagy?
Nem?
Ja, gondoltam.
Hé, haver!
Tökre brutál, ami történt.
Hogyhogy? Mi van?
Azt mondják, csőtörés volt, de én nem veszem be.
Megnézték a kamerák felvételeit?
Én most akartam.
Jól van, én is megnézem őket.
Lehet, hogy vannak információim.
-Jó, gyere! -Oké.
Donna meg ne tudja, hogy ideengedtelek a szentélybe!
Ide hallgass, figyelmeztetlek!
Attól, amit látsz, konkrétan padlót fogsz. Érted?
-Hagyjuk már! -Figyelj csak!
Ilyen nincs az 51-es körzetben sem, sőt, még a titkos laborokban sem. Érted?
-Aha. Az kemény. -Készen állsz?
Persze.
Indítsd el!
Az te vagy, Scotty?
Még mindig Steven. És igen, én vagyok.
Figyelj! Most jön.
Te sírsz?
Egy kicsit pityergek. Ezt nézd! Most jön!
Mindjárt.
Mikor jön már?
Másik szögből mutasd!
Igen, ez az. Várjál, most jön!
Ne! Mi?
Miért mész…? Mit műveltél, te agyalágyult?
Várj, itt lesz. Itt jön.
Várj, ne! Mindjárt.
-Te verted szét a klotyót! -Én nem…
-Öreg! -Jézusom!
Larry, a karbantartó tutira kitekeri a nyakad.
Esküszöm, hogy egy kutya üldözött, egy nagy véreb…
A Sátán kutyája, mi?
-Egyiptomi sakál. Sakál volt. -Tudod, kit etess!
Jézusom!
Tekerd oda, ahol kijövök!
Jól van, miért ne?
Csinálom.
-Így, tessék, nézd meg! -Aha…
Ez még mindig te vagy.
Ez nem én vagyok.
El kell mondanom, hogy a múzeum nem akar feljelentést tenni.
-Az jó. -De Mr. Grant!
Beszéltünk a kollégáival.
Igen?
Sok mindennel kellett megbirkóznia, igaz?
Igen. Eléggé.
Tudunk néhány kiváló orvost, akikkel régóta együttműködünk.
Orvost?
Remek szakemberek.
-Tényleg? -Foglalhatnék időpontot.
Értem. Jó.
Eléggé puccosnak tűnik.
Látom, odafigyelnek az emberre.
Ahogy mondja.
Tudom, ez klasszikus HR-es duma, de…
nincs egyedül.
Igen, épp ez a probléma.
Mielőtt elmegy, sajnos meg kell kérdeznem:
Nincs magánál múzeumi tulajdon?
Nem nyúltam le semmit. Eskü…
Nem, semmi.
Tényleg!
Hát, ennyi. Lapátra tettek.
Persze érthető. Randalíroztam. Csoda, hogy nem csuktak le.
Tényleg találtam tárgyakat a lakásomban.
Esküszöm, ez nem vicc.
Utána kéne járnom, nem?
Ha megtalálom, hogy mit nyit az a kulcs,
lenne esélyem bebizonyítani magamnak, hogy nem vagyok őrült.
Öregem, köszi! Örök hálám!
-Jó napot… -Helló!
-Bejöhetek? -Persze.
Ez már az ötödik raktárjuk, ahol járok.
A tárolómat keresem. Steven Grant néven van.
Vagy ha mégsem Steven Grant, akkor lehet még Marc is.
Vezetéknév nélkül, csak Marc.
Meg tudná nekem nézni? Nem lenne gond?
-Tudom, hogy eléggé… -Megismerem magát. A 43-as az, igaz?
Jó az arcmemóriám.
Ez lesz.
Nem hiszem el.
"Marc Spector."
Na ne!
Nem álmodtam. Tényleg létezik.
Azt mondanám, iránytű vagy, de nem észak felé mutatsz.
Steven, légy szíves, jól figyelj rám!
Marc?
Hát itt van, jön is.
Helló, fickó a tükörben! Nem tudtam, visszajössz-e még.
-Tudom, hogy félsz. -Egy picit, igen.
Ezt nem kellett volna látnod.
Hát, ezzel egy kicsit elkéstél.
Szóval mi van? Valami őrült titkos ügynök vagyok?
Ez ennél kicsit bonyolultabb.
Még bonyolultabb? Miért? Megszállt az ördög?
-Te valami démon vagy? -Veszélyben vagyunk. De segíthetek.
Ahogy tegnap éjjel is.
De nem hagyhatom, hogy belekavarj abba, amit tennem kell.
Mondom, hogy mi lesz.
Lefekszel szépen arra az ágyra ott.
-És egy jó nagyot szundítasz. -Ugye csak viccelsz?
Aludjak? Soha többé nem fogok aludni! Hallod?
Nem érdekel ez a macsós duma.
Halljam! Mi vagy te valójában?
-Tudni akarod? -Igen, basszus, még szép!
Khonshut szolgálom. Az avatárja vagyok.
Vagyis te is az vagy. Fogjuk rá!
Védelmezzük a gyengéket,
és Khonshu nevében lesújtunk az őket bántókra.
-Khonshu? -Igen.
Az egyiptomi holdisten?
Te jóságos ég, ekkora hülyeséget!
Egyszer eszem steaket, és tessék! Begolyózom.
Jaj, pánikrohamom van!
-Alkut kötöttem Khonshuval. -Kórházba kell mennem.
De csak akkor áll az alku, ha nem avatkozol bele, Steven.
Add át a testet! Hadd zárjam ezt le, és többé nem hallasz felőlem.
A testemet akarod? Aha. Jó.
Marc, egy ilyen alkuhoz mit szólsz? Fogom ezt a táskát tele illegális cuccal,
besétálok a rendőrségre,
ahol letartóztatnak, így senki mást nem bántok.
Remélhetőleg az orvosok telepumpálnak gyógyszerekkel,
és végre elfelejtelek téged!
Jaj, ne! Istenem!
Add vissza, te ostoba!
Marc? Hol voltál?
Layla?
Mi a franc ez az egész? Ez a Steven a legújabb hamis személyazonosságod?
Gondoltam, hogy a telefonban kódolt üzenetet akartál átadni.
Hogy találtál meg?
Szerinted? Bemértem a mobilodat.
Azt hittem, ezért kapcsoltad be.
Aha, persze.
Igazán adhattál volna életjelet magadról.
Azt hittem, bajba kerültél. Vagy megint elraboltak.
Nyugtattam magam, hogy nálad van a szerkó…
De mondom, mi van, ha rád támadnak, amikor nincs rajtad?
És mi van, ha még sincs nálad?
-Muszáj így taperolnod a vállamat? -Bocs, hol kapaszkodjak?
Mintha egy kényeskedő hercegnő lennél.
Mibe kapaszkodjak?
Érted már, hogy min mentem keresztül?
Ezt nem teheted. A feleséged vagyok.
Amúgy meg most már igazán mondhatnál valamit. Bármit!
-Ha magadtól nem tudnád. -A feleségem?
Házasok vagyunk?
Bárki is követett, biztos, hogy leráztuk.
-Nem kell színlelni. -Nem színlelek.
-Felejtsd el ezt az akcentust! -Én így beszélek.
-Oké. Le a motorról! -Ne, várj! Légyszi!
Kérlek, mindent elmondok neked. Csak vigyél el a lakásomhoz!
Vigyél haza!
Fáradj be!
Nem kéne itt lennie.
Küldd el innen, Steven! Te ehhez kevés vagy.
Csak nyugira vágyom.
Ja. Felfogtam.
Nem, bocsánat, nem neked mondtam. Inkább magamnak. Mondjuk.
-Ez a te lakásod, Marc? -Én Steven vagyok.
Valaki mással laksz itt együtt?
Nem.
Ez anyám lakása.
Most már újra szóba álltok egymással?
Marceline Desbordes-Valmore?
Igen.
Ő a kedvenc költőm.
Nem, ő az én kedvencem.
Az durva.
A hieroglifákat is tanulmányozod?
Igen, de az nem annyira nagy szám.
A hieroglifikus írás nem egy egész nyelv.
-Olyan, mint… -Mint egy ábécé.
Igen. De tudni kell olvasni ezen a nyelven.
-Ókori egyiptomiul. -Nyilván.
-Például itt van ez, látod? -Temetési rítus.
Valaki milyen kis hieroglifaszakértő! Te.
-Lenyűgöző. -Igen.
-Bocsánat, nem úgy értettem… -Nem, bocs, nem veszem ezt be, Marc.
Beszélj, ahogy akarsz!
Essünk túl ezen! Elküldted a papírokat, de nem írtad alá őket.
Tényleg?
Ezt akartad, Marc.
Megnézem.
Azt mondtad, jobb lesz, ha inkább továbblépünk.
Aha. Válás?
Igen. Akkor megtesszük?
Sose válnék el tőled.
Mi ez az egész?
Figyelj! Nagyon rendes lánynak tűnsz.
Ez a Marc viszont egy igazi pöcs. Hallod?
Nem tudom, hogy magyarázzam meg ezt.
-Steven! -Nem kell hinned nekem.
-Steven, hallgass ide! -Őszintén szólva magamnak se hiszek.
-Egyetlen dolgot tehetek. -Hibát követsz el.
-Megmutathatom, mit találtam. -Steve...
-Erre egy raktári tárolóban bukkantam. -Steven, ne! Figyelj már!
-Van benne mindenféle. -Fejezd be, amit csinálsz!
-Olyan holmik… -Ne lássa, mi van benne!
-A legérdekesebb… -Megölik miattad. Hallod?
A legérdekesebb? Micsoda?
Ha látja a szkarabeuszt, a te hibád lesz, hogy rászállnak.
-Semmi. -Semmi?
Semmi, felejtsd el!
-Mi van benne? -Semmi. Várj…
Basszuskulcs!
Az Ammit usébtije felé mutató szkarabeusz? Amiért vállt vállnak vetve küzdöttünk?
-Nem… -Erről szól ez az egész színjáték?
Meg akarod tartani magadnak?
-Nem, esküszöm… -Azok után, amiken…
Hagyd abba! Hogy higgyek el neked bármit, miután ez csak úgy be volt ide hajítva?
-Egy sporttáskába! -Vidd el! A tiéd lehet.
A tiéd, nekem nem kell. Esküszöm.
Nem én vagyok Marc Spector.
Steven Grant vagyok. Az ajándékboltból. Illetve onnan már kirúgtak.
Azt hiszem, komoly veszélyben vagyok.
És szerintem te vagy az egyetlen, aki segíthet nekem.
Kérlek!
Tényleg nem emlékszel arra, hogy miért kerestük ezt?
Sem a közös kalandokra?
Sem a közös életünkre?
Bárcsak emlékeznék!
Steven Grant, beszélhetnénk?
Látod? Jézus, bevisznek!
-Miért? -Szétvertem egy mosdót.
Egy pillanat!
Steven Grant?
-Igen? -Fitzgerald és Kennedy nyomozó.
Máris, egy pillanat!
Jó napot, nyomozók!
Steven Grant?
Azt hiszem, igen. Mármint igen.
Én vagyok az, teljes életnagyságban.
Bocsánat, csak elég zűrös a mai napom.
Bemehetünk, Mr. Grant?
-Ami azt illeti, most sajnos… -Köszönjük szépen!
Van más is itt magával?
Velem? Nincs, csak a halam.
Aha.
Ja.
A mosdó miatt jöttek?
Mert azt már elintéztük. Kirúgtak.
Igen, az…
Alvászavarom van.
A múzeumban azt mondták, hogy nem tesznek feljelentést,
ha részletekben fizetek.
Ebben maradtunk.
-Ez mi? -Papírnehezék.
-Honnan van? -A nehezékboltból.
-Lopott tárgy van a birtokában. -Igen…
Higgyék el, nincs nálam. Eskü.
"Marc Spector?"
-Nem az enyém. -Az fura.
A fickó kiköpött maga.
Hamis útlevél és lopás?
Jobb lesz, ha most velünk fárad.
Odanézzenek! Képzeld, ki akadt a horgunkra, Billy!
Na? Mondjad!
Végre fülön csíptünk egy nemzetközileg körözött bűnözőt.
Csak félreértik. Nem én vagyok az.
Marc Spector pár zsoldostársával lerohant egy egyiptomi ásatást.
Ezt csinálták a régészekkel.
Megkötözték, és tarkón lőtték őket. Hidegvérű kivégzés volt.
Az durva, öregem.
Nem tettem ilyet. Dehogyis, nem én voltam.
Hát persze, hogy nem, "Steven".
Azt hittem, a rendőrségre megyünk.
Mégis miért gondolta?
Maradjon itt, rendben?
Ne!
Hahó! Elnézést! Segítenél?
Segíts, légyszi! Elraboltak…
Ő is velük van.
Mi?
Ne küzdj ellenem, Steven! Add át az irányítást!
Nem. Láttam, mit csináltál azokkal az emberekkel.
-Félreérted. -Én…
Soha többé nem adom át az irányítást.
Soha! Hallod?
Tisztán hallak, Steven Grant az ajándékboltból.
Jézus!
Bocs, elhúzódott. De kellett egy kis idő.
Hogy jobban megértsük a helyzetedet. Itt van a kulcs?
Levesszük a bilincset. Így ni.
Köszi mindent!
-Szuperek, mi? -Bűbájosak.
Jól van.
Nem csoda, hogy billeg nálad a mérleg.
Rettentő nehéz lehet ennyi hangot hallani az ember fejében.
Steven Grantet. Marc Spectort. Khonshut.
Szerinted azért választott Khonshu az avatárjának,
mert könnyű összezilálni az elméd, vagy mert már eleve zilált volt?
Nem vagyok zilált.
Csak kell valaki, aki segít.
Így igaz. Ezért vagyok itt. Segítek.
Mi az? Látod? Most is látod őt?
-Nekem már nincs szerencsém látni. -Öld meg!
Mit mond? Azt, hogy ölj meg?
-Törd el a légcsövét! -Igen.
Ne feledd, nem kell megtenned mindent, amit kér!
Mielőtt felizgatod magad, és felveszed a köpenyt,
kihasználom az alkalmat, és körbevezetlek itt.
Nyugalom, semmi baj! Legfeljebb ennyit tehet nélküled. Gyere!
Régen ezen a környéken volt a legmagasabb a bűnözés az egész városban.
Rengeteg volt itt a szenvedés, a fájdalom…
Jó estét, emberek!
Tényleg szívszorító volt.
Most viszont éjszakára sem kell zárni az ajtókat. Senki se fél.
Chase, az ott a paradicsom?
Nagyon jó érzéked van ehhez. Gyönyörűek. Köszönöm.
De el ne mondd senkinek!
Senkit se érdekelnek a jó hírek.
Az emberek görcsösen kapaszkodnak a félelmeikbe, a fájdalomba.
-Kecske… -Mi? Igen.
-Mind beszéltek kínaiul? -Mandarinul.
Mind szeretnénk három nyelvet megtanulni.
Úgyhogy egymást tanítjuk. Megosztjuk a tudást.
Nem vagy éhes?
Ingyen van az étel.
-Vegán vagy, ugye? -Aha.
Igen? Én is.
Kóstold meg a lencselevest! Reggel főztem.
Victor receptjéből.
Nemrég jött Mexikóból. Remek humora van.
Tessék!
Tudom, hogy szeretsz a jó oldalon állni, ez fontos neked.
Khonshu mindig a fejlett erkölcsi érzékkel rendelkezőkre veti ki a hálóját.
Na az neked nincs!
Ne is figyelj oda rá!
Gyakran vannak hisztis dühkitörései, mint egy kétévesnek.
Az istentársai megvetik.
Talán ezért száműzték.
Én csak azokat büntetem, akik már elkövettek valamit.
Én magam vagyok az igazság!
Most mit mond? "Én magam vagyok az igazság"?
Hallod őt?
Már nem. Én voltam az előző avatárja.
Előtted én voltam a bosszú ökle.
Én nem vagyok semminek az ökle.
Az inkább a kicsi amerikai pasi a fejemben.
Mármint Marc?
Ez a leves tényleg nagyon finom. Igazán ízletes.
Khonshu azokat bünteti meg, akik már a bűn útjára léptek.
Igazságot tesz, de akkor már késő.
Mire a parancsát követve lesújt a bosszú ökle,
már sokan szenvedtek.
Ammit ezt nagyon jól tudja.
Ő gyökerestül kiirtja a gonoszt.
Már azelőtt ítélkezik, hogy bármi rossz történne.
-Ezért kell felélesztenünk. -Értem.
De ez kicsit necces, nem?
Bízunk egy fura krokodilnő ítéletében?
Nem kell kételkedned az ítéletében.
Ammit úgy jelöli ki a helyes utat, hogy a gonosz írmagját is elpusztítja.
És itt jön a képbe a szkarabeusz.
Az a szkarabeusz úgy működik, mint egy iránytű.
Elvezet Ammit sírboltjához.
Ammit pedig vágyik, sóvárog a szabadságra.
Helló!
A romlott tömegek megérdemlik, hogy ítéljen felettük.
És elhaló sikolyaik után…
a gonosz volt, nincs.
Steven!
Mi ezt megtapasztalhatjuk!
Hát kell ennél több?
Szóval a szkarabeuszt!
-Nincs nálam. -Nincs?
Esküszöm, nincs nálam.
És netán ismered azt, akinél van?
-Nem Marc az? -Eszedbe ne jusson!
Ki ne mondd a nevét! Ne dobd fel Laylát! Add át a testet!
-Nem tudom. -Beszélhetnék Marckal?
Marc, mit ígért neked Khonshu?
Hogy ez lesz az utolsó küldetésed, aztán elenged?
Hidd el, én mondom, Khonshuban nem bízhatsz.
Mindig lesz még valami.
Bocsánat, de ha Ammit még a bűn előtt, a tett előtt ítélkezik,
akkor nem ártatlanok felől ítél?
Mármint a gondolat még nem bűn, vagy igen?
Fantáziálgatok arról, hogy kicsinálom a főnököm.
-De nem tenném meg. -Steven…
Mi van a gyerekekkel? Ammit gyereket is ölne, mert az talán majd elkövet valamit?
Jó, hogy ezt felhoztad.
Néha a gyógymód egy kis kóstoló a kórból.
Gyógyszer és méreg között a különbség olykor csupán az adagolás.
Gondolj egy beteg végtagra!
Az amputálás borzalmas és taszító,
mégis szükséges az egészségért.
Egy gyerek nem egy beteg végtag!
Sajnálom, de ez…
Nektek ez oké? Hogyha gyerekeket ölnek?
Talán egyedül vagyok ezzel,
de én itt húzom meg a határt, a gyerekgyilkosságnál.
Tudod, hogy mi ez?
-Ja. Egy bot. -Ez itt…
Ammit ajándéka volt az első avatárjának.
Oké.
És benne van
egy aprócska morzsája az erejének.
Nem akarom használni.
-Tényleg nem. -Nem is kell.
-Nem tudok segíteni. -Dehogynem.
Tudnom kell, hogy hol van a szkarabeusz.
Halljam, hol van!
-Hol van a szkarabeusz? -Nem tudom.
-Hol a szkarabeusz? -Nálam van.
Biztos nem vagy tudatában annak, milyen nagy érték, ami nálad van.
Add inkább ide! Vigyázok rá.
Nem lesz ez így jó, Marc. Csinálj valamit!
Hívd a ruhát!
Hogy micsoda?
Hívd a ruhát!
-Hívjam a pumát? Micsoda? -A ruhát! Hívjad!
-A ruhát? -És vigyázz erre!
-Jó, legyen! -Futás!
Engedd el!
Steven!
-Gyerünk! -Ez laza volt!
Gyorsan! Told rá a reteszt!
Jóságos ég!
Egy varázsló kanbarlangjában halok meg.
Nem. Hé! Figyelj!
Figyelj rám! A neved Marc. Van egy szerkód.
-Láttam már rajtad. Most fel kéne venned. -Nem.
-Hol vagy? Harcolnod kell! -Engedd át, Steven!
-Nem lehet! Hagyjatok békén! -Engedd át, nincs több idő!
-Elég! -Ide hallgass! A neved Marc.
Hívd elő!
Engedd át!
Engedd át, Steven!
Hol a francban vagy? Harcolnod kell!
Hagyj békén! Szálljatok le rólam mindketten!
Hé!
Képes vagy rá. Hidd el nekem!
Steven…
Nem megy.
Sajnálom, nem megy. Nem tudom megtenni.
Jól van, nem gond.
Majd megoldjuk valahogy máshogy.
Gyorsan, mozgás!
Sakál. Sakál!
Milyen sakál?
Sakál…
Hívd elő a ruhát!
Ruha!
Nem is fájt annyira.
Steven, mi a franc van rajtunk?
Nem tudom, kellett egy ruha, nem?
Igen, a díszpáncélzat Khonshu templomából, nem Sanders ezredes hacukája.
Nem tudom, hogy mennek ezek a dolgok.
Egész jól nézek ki.
-Oké, hol a szkarabeusz? -A szkarabeusz…
Ezek mik? Mire kellenek?
Amúgy elég menők.
Ez bejön.
Elég nagy a kontraszt.
-Ne gyere a közelembe! -Miért ne?
Add át az irányítást, Steven! Nem megy ez neked.
Szerintem megy. Tűnj a közeléből!
Igen, látlak ám, te förtelmes dög!
Most megszívtad, barátom! Elkenem a pofád!
Az az! Gyere! Gyere szépen!
Nézzenek oda!
A lábával tapos, a kezével csépel, Stevennek hívják, V-vel.
Istenem! Na gyere!
Mi?
Sikerült! Ezt hívják KO-nak!
Layla! Láttad ezt?
Szerinted valamilyen rohama lehet?
A fenéket! Csak csúnyán berúgott.
Jól bemostál neki.
Nézz körül!
Valakinek baja esik, ha nem segíthetek.
Jól van, csináld, te irányítasz! Egy ideig.
Csald el innen!
Gyerünk!
Már majdnem jó lesz.
Megvagy!
Ne! Hol van?
Francba!
Baszki!
Sajnálom, de az az enyém.
Felajánlhatok ételt, ruhát.
De ezt sajnos nem adhatom neked. Köszönöm!
Bár láthatnád a világot, amit építünk!
Szóval ilyen érzés?
Belül lenni.
Igen.
-Borzalmas. -Semmi vész, kibírod.
-Alig tudok mozogni. -Nyugalom, nagy levegő!
Majd megszokod.
Mióta csinálod ezt?
Nem tudom. Már régóta.
-Nem tetszik. -Régóta.
Nem akarom ezt. Visszaadod a testem?
-Az most nem fog menni, Steven. -Kérlek!
Akkor visszaveszem!
Sajnálom. Eddig is volt közöttünk egy fal, de valami megváltozott.
Az, aki a testet uralja, erősebb lett.
A tükörkép segít, de a benti énnek legtöbbször
már ahhoz is minden ereje kell, hogy figyeljen.
Nem teheted ezt. Nem zárhatsz be ide, ehhez nincsen jogod!
Ráment az életem.
Nem mehetek el randizni. Egy halat is alig bírok életben tartani.
Kirúgtak a melóból. Mindezt miattad! Te tehetsz mindenről!
Felemészted az egész életem, mint egy parazita.
Ha végeztem, ha törlesztem az adósságot,
akkor esküszöm, hogy többé nem látsz, és nem hallasz felőlem.
Hidd el, ha nincs Khonshu, nem lennénk életben.
És a szolgálatommal fizetek érte.
-Milyen szolgálatoddal? -Ami miatt folyton csupa vér leszek.
Az a vér az én kezemhez tapad!
Életeket teszel tönkre! Meg mindent, amihez közöd van!
Bántasz másokat. Magára hagytad a feleséged, pedig bajban van.
Nem igaz, védelmezem őt! Fogalmad sincs, hogy miről beszélsz!
-De igen, láttam! -Khonshu kiszemelte magának.
Őt akarja a helyemre. Azt biztos nem fogom hagyni.
Hazudsz! Egy szavadat sem hiszem el.
-Bántasz másokat. -Nem engedem a közelébe.
-Fogd be! -Nem hagyom, hogy bárkit is bánts.
Nem lesz tőlem egy perc nyugtod sem. Esküszöm!
Pofa be!
Fogd be a pofád! Kussolj!
Megesküdtél, hogy nem avatkozik bele.
Tudom. Megoldom.
-Láttuk, hogy nem tudod. -De igen.
Milyen hálátlan vagy, Marc! Simán felrúgod az egyezségünket.
Már egy csepp élet sem volt benned, amikor rád találtam.
Azt hiszed, hogy ez a test a tiéd?
-Tévedés. Az enyém. -Megtaláljuk a szkarabeuszt.
Már késő. Harrow-nál van.
Találunk más megoldást.
Mi jutunk el előbb Ammithoz.
Tudod, hogy minden erőmmel védelmezlek.
-Téged érdemes védelmezni. -Megteszem, amit kell.
Aztán elengedsz.
Tudom, hogy élvezed, amivel megbíztalak.
-Szükségünk van egymásra. -Megegyeztünk.
Azért ne feledd, ha elválnak útjaink, mást kell kiszemelnem, és nem örülnél.
Tudom, mennyire fontos neked az a lány.
Hova megyünk?
Mégis hova az ördögbe mennénk?
A mentális zavarokkal kapcsolatos segítségért
keresse fel a helyi segítőszervezeteket.
A feliratot fordította: Gáspár Bence